Skyt ham!
Ikke skyt!
Hvis du hadde talt, ville du ha visst at jeg ikke hadde flere kuler.
Men dere kryp er kujoner i motvind.
- Du er ikke død. - Ikke ennå.
Au, ryggen min! Din tur til å falle neste gang.
- Hvordan får man av ketchupflekker? - Man lar være med å få dem på.
Ungene elsker det.
Profit ble grunnlagt på gullfeberens tid i 1881, og hadde 1000 innbyggere.
700 flere innbyggere enn i dag.
PROFIT, MONTANA KOM SNART TILBAKE
- Skal vi røyke hjernen ut? - Bedre enn å arbeide.
- En annen gang. - Hva?
Gullunge, du er bare ute etter å bli sheriff Dust sin visesheriff.
Flott forestilling i dag, John.
Mener du den kl. 10, 11, 13.30, 14.30, 15.30, 16.30 eller 17.15?
Du går virkelig opp i jobben, John. Ikke som de andre idiotene.
- Men lev deg litt mer inn i rollen. - Hvordan det, Bill?
Vi må tro på historien selv for å få andre til å gå på den.
Du er en tøff forbryter, men du er også en kujon i motvind.
- Det har jeg visst hørt før. - Og jeg er sheriff Bill Harris.
Du kjenner ryktet mitt, så når jeg konfronterer deg, er du vettskremt.
- Du vet du er ferdig. - Hvorfor overgir jeg meg ikke?
Når du kommer ut av døren, skal jeg føle redselen din.
- Gi meg en tur. - Jeg har fri.
Jeg betaler.
Får jeg ikke en omvisning?
Der har du en flott utsikt til ingenting.
Der borte er det mer ingenting. I 1889 skjedde det ingenting der.
Og turen ender i en blindvei.
Toget kjører rundt i en sirkel, så vi ender nok ved starten.
Sant nok.
Det er noe vi må snakke om, kjære. Jeg skal studere etter sommeren.
- Jeg fikk brev om det i dag. - Gratulerer. Du har altså søkt.
Jeg ville ikke si noe før jeg visste om jeg kom inn.
Da er Idaho et lukket land for oss.
- Du må lære meg det trikset. - 'Trikset' er 50 års øvelse.
Hit med revolveren din.
Henter du patronene i bestikkskuffen?
En fin revolver fortjener ikke å ende sånn.
Som en jålete kruttlappistol.
Se om det er noe du tror du kan treffe.
- Jeg kan sikkert treffe flamingoen. - En stygg jævel, hva?
Nei, sikt på skiltet lengre borte.
Jeg kan da prøve.
Ikke tenk så mye over det. Lat som om du fortsatt leker cowboy.
Ja vel.
Den hadde en viss affeksjonsverdi. Jeg fikk den da jeg hadde gressplen.
- Du visste hun ville gå en gang. - Ja, hun ville falle pladask for deg.
- Det kunne da hende. - Kunne det vel ikke.
- Jeg burde ha ant det. - Du er ikke dritten. Det er henne!
- Hva faen er det? - En mobil jeg har vunnet i poker.
Skrapet virker bare ikke.
De virker ikke bare uten videre. Det må være dekning.
Du må kjøre 250 km før det er dekning. Du kjører feil etter 20 km.
Kanskje jeg kan lure den på Sharon. Det er vel dekning i Los Angeles.
- Det er din tur til å spandere. - Nei, Johns.
Smokey, hvem sin tur er det? Jeg har nettopp spandert.
- Det er synd med kjæresten, John. - Sladderen går, hva?
Jeg hørte akkurat at du sa det til Pablo og Tim.
To til?
Det er jammen meg en ynkelig drittby, og jeg har sett mange.
Og så er den full av ynkelige drittsekker, hva, Dog?
Du blir aldri ranet, gjør du?
De seks stamkundene dine er neppe nok til at du er verd å rane.
Den der er kanskje verd bryderiet. Ettersom den er i glass og ramme.
Jeg er veldig glad i skytevåpen.
Hvem vil på nyhetene?
Det er størst sjanse for å bli nevnt hvis man dør.
Selv ville jeg heller se passivt på enn å ende som en berømt dust.
Jepp, lekker, liten sak.
Dere kan godt bli liggende.
Tenkte det nok. Jeg gidder knapt nok å stjele dem.
Bondetamp, har du tenkt deg å pusse snuten på oss?
Jeg ringer til legen først. Du har banket Smokey halvt i hjel.
Smokey hadde for høye tanker om sin form. Har du sett jakken min?
- Iron Bandits. - Vet du hva det betyr?
Jeg har en idé.
Hvis en av oss blir arrestert, invaderer vennene våre byen.
De finner den soperen som fikk oss arrestert, og dreper ham.
Soperen sine venner og familie blir også drept.
Tygg litt på det, mens du ringer etter ambulansen.
Hold ut, Smokey.
- Hvor mye stjal de? - Spør Smokey.
Men de tok hans antikke revolver fra 1895.
- Sikkert at de var motorsykkeltyper? - De hadde ryggmerker og sykler.
Takk, Hank. Ville dere kunne gjenkjenne dem?
Helt sikkert.
- Jeg så ham bare bakfra. - Det skjedde så fort...
- Jeg ser ikke så bra. - Ja vel.
Men du så dem, John.
- Det tror jeg. - Noe nytt om Smokey?
Han er på vei til sykehuset i Eudora. Han er ikke i livsfare eller noe.
Takk for hjelpen, og kom vel hjem. Vi snakkes.
Maura, når du får tid, ring til Cal Strother og si -
- at de to ranerne fra Smokey's er her. Takk.
- Hendene opp. - Hva?
Dere er arrestert.
Gjør det, ellers har jeg lov til å skyte dere.
Når du å treffe oss før en av oss treffer deg?
Jeg når å treffe deg.
- Hvis den overhodet virker. - Hvordan virket den du stjal?
Hva så, Bart?
Han har trengt oss opp i et hjørne, Dog.
Gå inn i fengselet, og ta håndjernene i monteren.
Nå, kjære.
Legg hendene på hodet og legg dere ned. Rører dere hendene, skyter jeg.
- Jeg kommer tilbake og finner deg. - Hva venter du på?
Ned på magen.
- Hvor har du fått nye baller fra? - De fulgte med revolveren, Bart.
- Ja, du er ikke til å kjenne igjen. - Hendene på ryggen.
Hvis du rører deg, Dog, skyter jeg Bart.
Slapp av, Dog. Vi kommer tilbake.
- Hevnen blir verre og verre. - Det er snart overstått.
Hei, Cal og Hank.
- Er det ranerne fra Smokey's? - Ja, her er Smokeys revolver.
Dette er Barts. Geværet er den store sitt.
Jeg arresterte dem for deg. Er det tillatt?
- Ja, men hvordan ..? - Jeg siktet med denne, og vips.
- Men den er jo fylt med løse skudd. - Den drittsekken!
Smart, John. Men du kommer til å ønske at du hadde skutt meg.
Du tar den store.
Det skulle vært skyting.
Om et par dager? Nei, det er da helt greit.
Dommeren kommer på onsdag. Så la være med å dra utenbys.
- Hva skjer da? - De kommer vel for retten i Eudora.
- Du vil da anmelde dem, ikke sant? - Jo, nå må vi løpe linen ut.
- Deg vil jeg ikke spille poker med. - Ikke hvis jeg er bevæpnet.
- Tenk at du arresterte dem selv. - Jeg rakk ikke å tenke over det.
De stod plutselig bare der, og så satte jeg i gang.
Han med snakketøyet sier han har krav på en telefonsamtale. Har han?
- Ja, men hold øye med ham. - Skal det ikke være i enerom?
- Du trenger ikke smuglytte, Hank. - Jeg får dra på arbeid.
- Skal jeg ..? - Ja. Ring hvis Dillman klager.
- Hva sier du til å bli visesheriff? - Er det ikke jobben til Hank?
- Jeg trenger en med litt tak i. - Jeg leker cowboy dagen lang.
Jeg har lagt lokk på taket for en stund.
Gi Sticky beskjed og skynd dere hit.
John, vil du?
Der fikk du gjort meg til latter. Det synes du vel er skikkelig bra.
Hvordan har du det selv med det?
Tenk over det jeg sa i går kveld, om ham soperen.
Tenk på skjebnen din, for dette er det rene vann mot det neste.
Med din innstilling, håper jeg du får en lang fengselsstraff.
Ha det bra.
- Løse skudd! Du var heldig. - Hva nå?
- Aner ikke. - Mr. Dillman, unnskyld forsinkelsen.
En journalist vil skrive om westernhelten, som ble dagens helt.
- Jeg spiller skurken. - Bill tror det bare er midlertidig.
- Men det vil tiden vise. - Jeg er ikke ute etter Bills jobb.
John, Red Mountain har Wyatt Earps fetters grav.
Gamle Jaspers Gullgraverby har spøkelsestoget i gruven.
Vi er en lavstatus-spøkelsesby, men det kan en ekte helt endre på.
Hva med et opptog til ære for sheriff John Gray?
Det høres litt pinlig ut.
Åpne ørene! Dette er sheriff Bill Harris.
Før jeg har talt til tre kommer dere ut med hendene oppe.
Ellers kommer jeg selv inn etter dere. Én!
To!
Tre!
Ut!
Jeg gir opp, sheriff. Du er altfor god.
Hører du? Jeg overgir meg.
- Dagens helt. - Hvorfor er alle så sure?
Du har brutt avtalen. Om at alle er til latter, men ingen sier det.
Du har minnet dem om at de er noen pyser.
I gamle dager ville hele byen ha satt seg opp imot de bandittene.
I dag kan Smokey bli overfalt uten at noen løfter en finger.
De lynsjer deg, John, så snart de får sjansen.
- Det blir 22 dollar. - Hvor er politistasjonen?
- Politistasjonen? - Jeg vil anmelde en forbrytelse.
Kjør over broen, så kommer dere til den.
- Hei, kjære. Du har unngått meg. - Ja, hvorfor tror du?
Jeg elsker den mandige måten du ordnet de fyrene på.
- Jeg har gledet meg hele dagen. - Du er innviklet, Sharon.
Tenk at jeg skulle bli så glad for å se dere, jævla drittsekker.
- Besøkstiden er over. - Det er Hanks jobb å passe bula.
Hva sier du, Bart?
Bare få meg ut i en helvetes fart.
Hank, hva faen foregår?
- Det var det lokale politiet. - Det er pent her.
Ja, de leker cowboy og indianere.
Hvordan kunne dere la dere bli tatt av dem?
Det regnskapet må gjøres opp før vi drar. Finn en telefonbok og et kart.
- Er jeg annerledes enn i morges? - Ja.
Det synes jeg ikke selv. Hvorfor synes alle andre det?
Det er ikke mange som ville ha gjort det du gjorde i dag.
- Du er spesiell. - Hva hvis jeg ikke vil være det?
Hvorfor skammer du deg over det?
Jeg vil ikke ende som sekstiårig, -
- med alltid å sitte og snakke om mitt livs eneste høydepunkt.
Så reis ut og opplev noen flere høydepunkter.
Kom, jeg kjører deg hjem.
Ikke for å baktale ham, men min figur er bygd opp over mange år.
Folk føler noe for sheriff Bill Harris. En amatør kan ikke gjøre det samme.
Jeg har en teknikk. Han følger instinktet sitt.
Han reagerer, han agerer ikke.
- Det må være flere fra den banden. - Tror du?
Bilen din er ganske stor.
Jeg vil vedde på at vi kunne ha alle tingene våre i den og kjøre til L.A.
- Og hva så? - Så kunne du få deg en jobb.
- Som hva? - Skuespiller.
Det er latterlig.
Kjære, lønnen min er noenlunde, jeg har parabol... Jeg har det bra.
Jepp.
Han tar den ikke.
Han er sikkert ikke hjemme.
- Og det er bra, ikke sant? - Jo.
Ja, for så kan de ikke finne ham.
- Kanskje jeg skulle ringe til Cal. - God idé.
- Har dere noen småpenger? - Her.
- Hva faen er det for et bråk? - Jeg er ille ute, Gus.
- Motorsykkeltypene. Jeg unnslapp. - Unntatt én.
- Har du en telefon? - Nei.
Satan, litt høyere.
- Kom igjen, Gus. - Faen heller.
- Det ligger et gevær under sengen. - Hvorfor det?
I tilfelle sånt som dette.
- Og en håndgranat i kommoden. - Jeg holder meg til jaktgeværet.
Jeg har sett deg!
Overlater du all moroa til meg? Det er ditt problem.
Takk for hjelpen. Du var den første som falt meg inn.
Kom ut, din pyse!
- Har du flere patroner? - Ja, et eller annet sted.
Pytt med det. Bare sørg for at din er ladd.
Og ikke treff meg.
Synd du jukset. Jeg hadde gledet meg til å se hvem som ville vinne.
Hva gjør vi med ham? Etter alt det hærverket kan vi vel godt drepe ham.
Det går ikke John inn for. Hva, John?
- Best vi overlater ham til Cal. - Det skal bli interessant.
Men først må han unna vei.
- Jeg risikerer å bli kvalt her. - Dere har laget huller i bilen.
Ha, patronene lå bak platene.
Oss eller dem. Vi valgte riktig.
Er det første gang for deg, Gus?
Det er en grunn til at jeg bor her uten telefon eller postkasse.
- Skal jeg gå i detaljer? - Nei.
Jeg kjører bak, i tilfelle han også har evner som utbryterkonge.
Da kjører jeg over ham.
John?
Hører du etter?
Du synker dypere og dypere ned i dritt.
Jeg har forstått det, John.
Så vet vi hvem vi står overfor.
Her står du med skurken uten noen å overlevere ham til.
Han har ikke mot til det han har i vente.
- Det har jeg. - Ja. Derfor tar jeg også deg først.
Greit. Jeg skyter deg så snart jeg har en unnskyldning.
- Telefonen er død. - Kameraten min henter hele klubben.
- Snart blir dere meiet ned. - Vi bytter bil.
- Hvor skal jeg? - Finn en telefon og ring politiet.
- Klarer du ham? - Jeg gjør det som trengs.
Det løpet er kjørt. Slipp meg fri. Kanskje jeg bare kjører min vei.
Hvor stor er sjansen for det?
Jaktgeværet er baki, og det ligger en liten gave under setet.
Takk, Gus.
- Ut. - Jeg kunne bare si dra til helvete.
Bare prøv.
Nei, jeg vil heller se hvor vi er på vei.
Oppover.
- Gus, har du sett John? - Ja, i sted.
- Er han ok? - Hvorfor spør dere?
Vi leter bare etter ham.
- Han er faen meg skummel. - Ja. Jeg vil hjem. Jeg er dritings.
- Klarer du deg? - Ja da.
- Vi har stengt. - Jeg trenger telefonen din.
- Den er død. - Er den det?
- Hei, der. - Jeg låner bare en mynt.
- Den også? Det er nok kabelbrudd. - Hvor lenge har de vært døde?
- Jeg brukte den for en time siden. - Da må jeg kjøre til Lord's Creek.
- Hva med mynten min? - Den ligger i telefonen.
Jeg hadde ingenting imot snuten. De gjorde bare jobben sin.
- Men du drepte dem. - Det er jobben min. Det visste de.
- Men du skulle ha passet deg selv. - Ja, det sier alle.
Sett deg opp langs bjelken.
Gjør det, ellers banker jeg deg med geværet til du ser dobbelt.
Neppe.
Det måtte gå sånn.
Du, John?
Gruven er over 100 år gammel. Du risikerer at taket faller ned.
Du slår hardt, din bondetamp.
- Mange ville ønske du var død. - Og?
Blir jeg tvunget til å skyte deg, vil ingen bebreide meg det.
Det kler deg ikke å spille rå. Kan jeg si noe?
- Helst ikke. - Du ville vinne en ærlig nevekamp.
Du er litt raskere og sterk. Men jeg ville vinne uansett.
Du slåss til jeg går i gulvet. Men jeg slåss til en av oss er død.
Så du fortsetter med å slå meg i gulvet og gå unna.
Jeg fortsetter med å gå etter deg til jeg har drept deg.
Det ville høres bedre ut hvis du ikke satt fastlenket.
Før eller siden må du slippe meg fri. Og da må vi i gang.
Vinner du, binder du meg igjen. Så venter jeg på en ny sjanse.
Skulle du få sperret meg inne, -
- tar jeg mine ti år, og så kommer jeg etter deg igjen.
Du kjefter i vei, helt til noen har deg på kornet.
Jeg vinner ikke ved å dumme meg ut.
Snuten finner deg da aldri her. Har du fyr?
Hvorfor spør du når du har selv?
Jeg tester deg bare.
Er John her? Han er ikke hjemme.
Og?
- Gjorde du ikke noe? - Hva skulle jeg gjøre?
- Hva gjør Hank og Cal med det? - Jøss!
Å nei.
Pass på!
Bind ham fast.
Du er en tøffing. Men jeg er ondere.
- Det finner vi ut. - Det blir bare verre heretter.
Som det er nå, forhandler du bare om retten til å dø raskt.
- Er alle klare? - Ja. Har du fått noe ut av ham?
Bare svar på spørsmålene i stedet for å bruke krutt på å stille dem.
- Hva nå? - Pryor hygger seg med ei dame.
Når vi er midt i en aksjon skal han styre kølla si. Få ham inn hit.
Halvparten av innbyggerne arbeider i spøkelsesbyen.
Slå hardt ned på dem én etter én, til de spytter ut.
- Det tar tid. - Telefonen er død og veien sperret.
Vi har hele dagen.
- Å nei, Gus. - Hva faen vil du, King?
Jeg vil ha henne.
Kan du tenke deg hva en MC-gjeng kan bruke en kvinne til?
Vis oss puppene hennes.
Gus, det er jo den rene buffeten, for faen.
- Greit. - Greit, hva da?
- Jeg viser vei. Oppe i fjellet. - Vil du ha meg med opp i fjellet?
Du finner neppe veien alene. Men slipp henne fri først.
Da må jeg jo stole på deg, og det gjør jeg ikke.
Dere blir med Gus opp i fjellet. Hent Lyle. Pryor, du skal også med.
Hvis han prøver på noe, sparker dere ham ned igjen.
Hva tenker jeg på?
Nei? Hvorfor gikk du rundt med revolveren full av løse skudd?
- Jeg er med i westernshowet. - Kler du deg ut og har dueller?
Tja, det er vel god underholdning her omkring.
- Det er fast arbeid. - Ja, visst er det det.
Det er vel ditt livs høydepunkt. Ranet var ditt livs høydepunkt.
- Lager du høydepunkter overalt? - Og man får ingen takk.
Forklar meg en ting.
Du er ikke uten evner. Du handler og tenker raskt.
Hva pokker gjør du i verdens rasshøl da?
- Du minner om ekskjæresten min. - Å, brikkene faller på plass.
Hun sier jeg er allergisk mot utfordringer.
Jeg ville snarere kalle deg fantasiløs. Redd for det ukjente.
- I motsetning til deg. - Alle er redde.
Men jeg angrer ikke.
Men du angrer visst på en hel del.
- Hvor blir snuten av? - De er på vei.
Tror du?
God idé, John. Finn ut hvor ille ute du er.
Er det heimevernet? Eller er det et Harley-treff?
Jeg gikk ned gaten i Laredo
jeg gikk meg en tur i Laredo en dag
der så jeg en cowboy helt kledd i hvitt lerret
så kaldt som den dagen...
- Har du sett John? - Nei, og ikke Pablo heller.
God morgen, gode borgere.
- Sett ned farten. - Da kryper jeg.
Sett ned farten, ellers senker jeg den for deg.
Amerikas ungdom er i elendig forfatning.
Våre venner skulle gjerne komme ned med sjefen vår. Da er alt bra.
Gjør de ikke det, går vi amok. Akkurat som dere forestiller dere.
Tar det lang tid å finne John, går vi kanskje amok av bare irritasjon.
Så vil noen si noe nå for å slippe alt bråket senere?
King sender meg bare på fjelltur! Jeg fant da den dama selv.
- Jeg får snart hjerteslag. - Kom igjen, gubben klarer det fint.
Venstrearmen min er helt følelsesløs.
- Hendene opp! - Ha, vi er fire mot en.
- Og dere står vendt feil vei. - Skyt dem da.
Nei, la oss snakke om det.
- Gi opp, så skyter jeg deg ikke. - Gi opp, så skyter jeg ikke deg!
Alt den pratingen hjelper ikke.
De skyter ikke lenger.
- Hvordan gikk det, tror du? - Enten eller.
Hold deg til pistolen, John. Du forstår deg ikke på jaktgevær.
Han fikk rett i det med hjerteslaget. Jeg var spent på utfallet av dette.
- Hvordan visste du hvor jeg var? - Du er smart, men ikke noe geni.
Det er 20 av dem. Telefonen er død, og veien er sperret.
- Det tar timer å hente hjelp. - Da venter jeg bare.
Nei... de har kjæresten din.
Dere bruker mange krefter på å holde oss her. Dere vil bare ha deres venn.
Det forstår jeg godt.
Det er ingen grunn til å sjikanere oss.
- Har du ikke hørt etter? - Vi hater ham for alt dette bråket.
Slipp oss fri, så går vi hjem og ser tv til dere kjører igjen.
Er det ikke mye lettere enn å holde øye med oss alle?
- Har du aldri hørt om gisler? - Et øyeblikk.
Dere har allerede kjæresten hans.
Hun betyr alt for ham.
Hun er mer verd enn alle oss andre for ham. Hører du etter?
- Har jeg nettopp gjort. - Greit, så snakkes vi bare.
- Hva snakket dere om? - Så snart de får deres venn går de.
Har du tenkt deg å hjelpe dem, Bill?
Hvis ikke John hadde lekt helt, ville dette aldri skjedd.
- De drepte Cal og Hank. - For å få ut vennene sine.
Hvem sin skyld var det at de ble arrestert? John har vært ansvarsløs.
- Ansvarsløs? - Hva har du sagt til dem, Bill?
- Jeg tenker på vårt felles beste. - Ditt dumme svin!
Jeg påtar meg ansvaret for å redde oss ut av dette rotet.
Det er ekte heltemot.
Det kommer noen.
Da går vi over til nødplanen.
- Er det du som bestemmer? - For øyeblikket.
- Jeg har visst noe du vil ha. - Hopp inn.
Hvis jeg ville fikse deg, hadde det allerede vært gjort. Hopp inn.
Den første idéen din gikk i vasken.
Hvis den neste går ut på å ordne meg, så husk på -
- at det er over 400 gruver i fjellet. Bare jeg vet hvor Bart er.
- Fikser du meg, dør han av sult. - Du vil slå av en handel.
Det ligger en politistasjon 100 km herfra. Vi møtes overfor.
- Bart kommer, og dere drar. - Og det var det.
Etterpå går jeg inn og melder dere. Så holder dere dere vel unna.
Du har utvilsomt tenkt over dette. Bare du nå ikke har glemt noe.
- Hva mener du? - Vent og se.
Dette stedet oser av atmosfære.
Du er visst glad i henne.
Hva foreslår du?
Du og den gamle skjøt to banditter. De fire i fjellet er vel også døde.
Vi drar ikke før du er død. Du avgjør hvor mange du vil ta med i fallet.
- Steinbruddet oppe ved elva. - Går vi oss bort, spør vi henne.
Jeg er der om halvannen time. Du får Bart og meg mot henne.
Følger dere etter meg, er dere ferdige.
Vil du dø for henne? Jævla romantisk.
Det er enda mer romantisk at noen av dere dør sammen med meg.
Som du ser gjør jeg det som trengs.
Altså, dama har droppet deg, -
- og så prøver du å redde henne, selv om det koster deg livet.
- Jeg forventer ikke at du skal forstå. - Jeg forstår det utmerket.
- Vi fikk 76 dollar ut av ranet. - Og så gjelder ikke prinsippene?
Det er for lite å dø for. Nei, du elsker dette.
Skudduellene, heltestatusen. Du tror du er en ekte cowboy.
- Hvis det var deg... - Ville jeg drite i byen og jenta.
Jeg ville skyte Bart midt imellom hans forpulte øyne.
Jeg ville ta bilen og kjøre, for bare sånn overlever du en time til.
Du tigger hele tiden om å bli skutt. Er det noe du vil fortelle?
Hvis jeg trodde du turde, ville vi snakke om noe annet.
Jeg utjevner bare forskjellen. For du er en amatør som leker med proffer.
Så vidt jeg kan telle, er seks av de proffene allerede døde.
Skyt dem hvis det blir nødvendig, men spar et par som gisler.
Drit og dra! De er på drepertokt, og her står vi.
King sa at vi godt kunne skyte noen.
- Hvem av dem? - De ligner ofre alle sammen.
Liksom å velge en hundevalp. Det er den som velger deg.
Jeg er glad for at dere endelig vil høre på...
- Ned på kne. - Nå.
Nå skal dere se hva som skjer hvis man prøver å tulle med oss.
- Har dere rådført dere med... - Rådført? Vi er ikke advokater.
Jeg advarer dere. Kast pistolene.
Det var deres egen feil.
Sheriff.
John får bruk for hjelp. Hvem melder seg?
- Jeg kjører etter hjelp. - Byen vrimler av helter.
Dere to!
Dra til helvete!
Jeg gleder meg vilt til å se ditt neste trekk.
- Hvor faen kom den fra? - Kommoden. Ut.
Hvis dere blir overmodige havner vi alle sammen i et krater.
Jeg tror du har oppmerksomheten deres.
Hør godt etter. Sharon kjører bort i bilen.
- Så setter jeg i splinten igjen. - Niks.
- Slipp Bart fri, så kan hun kjøre. - Og der er vi uenige.
- Hva sier du? - Jeg heller til forslaget hans.
King, hvis det går skeis meier dere ned svinet. Og henne.
Vet du hva du skal?
Ta bilen og kjør direkte hjem til Profit.
Du stopper ikke før du er der. Så går det sikkert bra alt sammen.
- Ikke tro på ham, ekskjæreste. - Stoler du på meg?
Typisk kvinner! Hun lar deg i stikken, John.
Kjør, kjør, kjør!
Å nei!
Det var smart, hva?
- Godt gjort. - Hvordan visste du at jeg ville?
Du var omgitt av bøller og håndgranater. Du kunne ikke annet.
Hvor skal vi?
Kom igjen!
Del dere opp!
Gus, du er skremmende.
Herregud!
Se hva vi har her.
Dere vender feil vei. Kast våpnene, så overlever dere.
De tar aldri advarslen alvorlig.
- Han er der inne. - Hva gjør du her ute da?
Du har en Tech-9, og han har en revolver!
Gå amok, sjef.
Jeg er ikke redd for en sånn bondetamp.
Oppe på taket!
John, jeg har et forslag.
Bare hør her!
Du gir da valuta for pengene!
- Det ender alltid med oss to, hva? - Akkurat.
Hva nå? Arresterer du meg?
Ikke noe fengsel kan hindre meg i å komme tilbake igjen og igjen.
Sikkert ikke.
Sånn skal det være. Så har du allikevel hørt etter.
I armen?
- Du vil bare ikke lære. - I like måte, Bart.
Vi følger i fotsporene på John Gray, det ville vestens største helt, -
- som slo Sorte Bart og banden hans. Kanskje dere finner en patron.
Det ender alltid med oss to, Bart.
Nemlig, John. Hva nå? Arresterer du meg igjen?
Ikke noe fengsel kan hindre meg i å komme tilbake igjen og igjen.
Så kom an... hvis du tør.
Takk. Neste forestilling er kl. 15.
Ikke så verst, hva?
Vi vil både skyte Harris og få det til å se rettferdig ut.
Jeg har fått nok av pistoler. Det må skje noe nytt.
- Sharon viste meg din nye sykkel. - De lå jo og fløt overalt.
Dere skal visst på langtur.
Jeg gir henne haik til Los Angeles og kikker litt på havet.
Og hva etterpå da?
Tekstet av: Trond E. Haugan SDI Media